O PRINȚESĂ DE CRĂCIUN - CRĂCIUN LA CONACUL DIN CASTLEBURY -
Traducerea și adaptarea: Wise Guy Subtitrări-Noi Team [S.N.T.]
Vizitați www.Subtitrări-Noi.ro
Odată ca niciodată, într-un ținut numit Buffalo,
a trăit o fetiță pe nume Jules Mady
care-și dorea să călătorească în locuri cât mai îndepărtate,
unde oamenii să cânte de bucurie și să danseze în aer liber,
unde casele să fie pline de clopoței și cutiuțe muzicale,
păpuși mecanice și ceasuri cu cuc.
Însă nu toate poveștile au un final fericit.
Jules a crescut, dar încă are visurile ei.
Din păcate, ea se află tot în Buffalo.
Alo ! Aici magazinul de antichități din Buffalo.
Da. Cumpărăm și vindem obiecte vechi de artă. Și reparăm și ceasuri.
Bineînțeles. Îl puteți aduce.
Mă ocup eu.
Bună. Te pot ajuta cu ceva ?
- Da. Caut un cadou pentru fetița mea. - În regulă.
- Ce crezi că ar interesa-o ? - Ei bine, e...
"Sugător de sânge" !
Maddie, iar faci deranj ?
- Nu, îmi pregătesc doar o gustărică. - Bine, bine.
Ciudat... Milo !
"Masacrul Ninja al lui Kasawanski."
- Super. - Bună, Milo ! Ce mai faci ?
Zoe ! Ce cauți aici ?
Sunt vecina ta. Tot de aici cumpăr și eu lucruri.
Nu mă mai urmări.
- Știi că jocul ăsta e pentru cei peste 17 ani ? - Spune-mi ceva ce nu știu !
- Tipul ăla nu te va lăsa să-l cumperi. - Atunci va trebui să-l împrumut.
- Ați găsit ceea ce căutați ? - Da.
- M-am cărat de aici. - Și eu.
- Hei, opriți-vă ! - Haide, să mergem !
- Ai grijă ! - Vine după noi !
- Opriți-i pe copiii ăia ! - Fugi !
Milo !
E perfect ! Cum ai găsit așa ceva atât de repede ?
Am o fiică de șapte anișori și un băiat adolescent.
- Copii vitregi ? - Nu, sunt mătușa și tutorele lor.
Suntem doar noi trei, dar am o bonă care are totul sub control.
Doamnă Kelly ?
- Vă mulțumesc și să aveți un Crăciun Fericit ! - Crăciun Fericit.
Ai văzut ? Tocmai am vândut o cutie muzicală fabricată în ediție limitată.
A fost doar un singur client, dar vor mai sosi și alții.
Jules, trebuie să vorbim.
Sunt sigur că-ți dai seama că afacerea asta nu merge cum trebuie.
- Păi, mă pot strădui mai mult. - Te-ai descurcat bine.
Nu pot să-mi imaginez cât de dificil a fost acest an pentru tine.
După ce i-ai pierdut pe cumnatul și sora ta... Crăciunul trecut.
- Da, a fost. - Nu mi-e ușor să ți-o zic.
Din păcate, nu-mi mai pot permite să te plătesc.
De fapt, în ritmul ăsta, va trebui să închid magazinul.
- Te rog, Arthur... - Îmi pare rău, Jules. Îmi pare foarte rău.
Ai fost cea mai bună vânzătoare pe care am avut-o vreodată.
Mă voi strădui să-ți găsesc o altă slujbă.
Îți mulțumesc.
Milo, deschide ușa. Avem o urgență !
Ai fost plecat din casă. Mi-am dat seama.
Dacă sufli vreo vorbă, păpușica își va pierde capul.
Ai înțeles ? Bine.
Milo !
Ai lăsat din nou tomberonul de gunoi în mijlocul drumului.
Nu mai suport !
- E un ucigaș ! - Tu ai vrut-o.
În regulă, ce s-a întâmplat ?
Mătușa Jules, Milo mi-a ucis păpușica !
- Copilul ăsta a fugit iarăși din casă ! - Te-ai furișat afară ?
- Stai să vezi spălătoria de rufe ! - Doamnă Kelly, îmi pare extrem de rău.
Milo, tu i-ai lipit geanta de scaun ?
Ajunge ! Demisionez !
Nu, nu puteți să demisionați. Am nevoie de dumneavoastră.
Ai nevoie de o trupă de intervenții !
- Așteptați ! Așteptați ! - Și încă ceva !
Cecul a fost refuzat din nou.
"Conține scene violente, umor negru, sânge,"
numai lucruri explicite.
Milo, ești pedepsit pentru două săptămâni.
- Ba nu sunt ! - Ba ești, și să nu-mi mai răspunzi !
- Dar e vacanța de Crăciun ! - Și fără televizor !
- Poftim ? Asta-i o... - Să nu rostești cuvântul ăla !
Ai grijă, Milo, altfel Moș Crăciun nu-ți va pune nimic în ciorăpei.
Cui îi pasă ? Toată lumea știe că Moș Crăciun nu există.
Cum poți să zici așa ceva ?
Bineînțeles că Moș Crăciun există !
E cel mai jalnic Crăciun de până acum.
Milo !
Milo, așteaptă !
Maddie.
Vino aici, scumpo.
- Să nu plângi. - Dar a zis că Moș Crăciun nu există !
Scumpo, n-a vrut să zică asta.
Doar pentru că nu îl vedem, nu înseamnă că Moș Crăciun nu există.
Trebuie doar să crezi în el.
Eu... cred...
Și eu, scumpa mea. Și eu...
Milo ?
Știu că ești supărat pe mine, dar...
Să-i spuberi speranțele surorii tale e un mod urât de a începe Crăciunul.
Îmi pare rău.
Maddie și cu mine mergem mâine să căutăm un brad.
Vrei să vii și tu ?
Aș vrea doar să nu mai existe Crăciunul.
Îmi amintește că mi-am pierdut părinții.
Milo...
Bună seara ! Numele meu este Paisley Winterbottom.
Tu trebuie să fii domnișoara Maddie. Eu lucrez pentru bunicul tău.
- Am un bunic ? - Sigur că da !
Maddie, domnul Paisley și cu mine trebuie să discutăm ca-ntre adulți.
Vreau să-mi acorzi doar cinci minute.
Nu știu ce încerci să faci, însă numele bunicului Huntington
n-a mai fost rostit aici de când s-a certat cu fiul său
pentru că s-a însurat cu sora mea.
Da, a fost un eveniment... regretabil.
Regretabil ?
Ai cunoscut-o pe sora mea ?
Îmi pare rău, dar nu.
A fost o persoană magnifică.
Iar acea familie de nimic nu a meritat-o.
Pot spune că nu e o familie oarecare.
Acest bunic se întâmplă a fi un duce !
Așa, și ?
- Care-i slujba ta ? - Eu sunt majordomul.
Chiar așa ? Am crezut că nu mai există majordomi.
Nu, slujba asta e la modă din nou. P. Diddy are trei.
Domnule Milo.
- Cine e ? - Paisley Winterbottom.
Am venit aici ca să vă invit pe toți trei să petreceți Crăciunul la Conacul din Castlebury.
- Unde-i asta ? - Lângă Liechtenstein.
- Nu contează, nu mergem. - De ce nu ?
Pentru început, am o slujbă.
Dar fostul tău angajator nu mai are nevoie de serviciile tale.
Nu se poate. Ai fost demisă ?
Biletele de avion sunt pentru seara asta, și...
Poftim un cec care să acopere cheltuielile călătoriei.
Nu acceptăm nimic din partea membrilor vinovați ai acelei familii.
- Dar mi s-a spus să nu mă întorc fără voi. - Atunci va trebui să te muți în Buffalo.
- Poate să rămână la noi ? - Nu, nu poate !
Așteaptă, trebuie să știi ceva... Ducele nu se simte prea bine, iar...
Și-ar dori foarte mult să-și vadă nepoții înainte să...
Știi tu...
Iată...
Am spus-o...
Îmi pare rău să aud asta.
Mă voi mai gândi la asta.
E tot ce pot să fac în momentul ăsta.
- Nu, mulțumesc. - Vi-l păstrez eu.
- Noapte bună, domnișoară Daly. - Noapte bună, domnule Winterbottom.
Ne lipsești, surioară.
Încerc să fac tot ce e mai bine pentru copii, dar...
Milo pare supărat mai tot timpul.
Maddie trebuie supravegheată mereu.
Iar acum că bona și-a dat demisia...
Mașina s-a stricat, eu mi-am pierdut slujba.
Sunt într-un mare impas.
Îmi doresc să fii aici și să-mi spui ce să fac.
LINIILE AERIENE CASTLEBURY BUFFALO CĂTRE CASTLEBURY
Maddie, privește !
Nu-i așa că e drăguț ?
Suntem aproape de casa bunicului ?
E chiar în față.
Bine ați venit la Conacul din Castlebury.
- E un castel ! - E o reședință imensă !
E... e un coșmar ! Copiii, să nu stricați nimic aici.
- Ei cine sunt ? - Cred că fac parte din personal.
Permiteți-mi să vi-i prezint, sunt tare nerăbdători să vă cunoască.
Aceasta-i cucoana Birch, menajera casei. Vă va oferi tot ce aveți nevoie.
Bună. Poți să-mi spui Jules. Cum să te srig ?
Cucoană Birch.
Bine.
Iar ea e Abigail. Ea se va ocupa de domnișoara Maddie.
Ești drăguță.
El e Floyd, asistentul meu.
El se va îngriji de domnul Milo.
Am un majordom ? Ce nebunie !
De fapt, nu puteți să mi-o dați pe Abigail ?
Iar acesta-i George, valetul.
Amy, camerista, și Brian.
Vă rog, urmați-mă.
- Îmi place de ei. - Par foarte energici.
Gata cu pălăvrăgeala. Să mergem.
Aceasta-i camera de primire.
A fost construită în stil baroc și renovată în 1852.
Nu mai suntem în Buffalo.
Servitorii vă vor prezenta camerele voastre. Îl voi înștiința pe stăpân de sosirea voastră.
Pe aici, vă rog.
- Ce alunecoasă e podeaua ! - Da, o polișăm.
E un pat de prințesă !
Super !
Unde-i televizorul ?
E minunat !
Bine-ați revenit la Conacul din Castlebury, domnule !
Mersi, Paisley, Mă bucur să te revăd !
- Cum a fost drumul ? - Drăguț, mulțumesc.
Cucoana Birch v-a pregătit camera.
Mersi, Gibson !
Doamne !
Nu, trebuie s-o reparăm imediat.
Nu-l atinge !
Nu te apropia de tricoul meu de hochei.
E un tricou special în ediție aniversară cu autograf !
Greșeala mea !
Avem o librărie completă în aripa de est.
Știi ceva ? Îmi place să despachetez singură. Te superi ?
- Asta-i slujba mea, domnișoară ! - Nu voi spune nimănui.
Dacă insiști. Cina va fi servită la 20:30.
Și te rog să fii punctuală.
Stăpânului nu-i plac întârzierile.
Cucoană Birch !
Ce rapidă e.
- Bună. - Bună.
Îmi pare rău.
Tu ești Ashton.
Da.
Te-am văzut în poze. Sora mea a fost măritată cu...
Cu fratele meu... Charles.
Îmi pare rău pentru aplică.
E antică, nu-i așa ? Dar probabil că foarte scumpă.
Știi ceva, pare că e marca Louis Philippe. Nu-i așa ?
Pot s-o repar. Cu puțin lipici.
Doar... las-o așa.
Poți să-mi spui unde e sala de mese ?
La parter, după coridor la stânga,
a doua ușă pe dreapta.
Mulțumesc.
Ei bine, scuză-mă, te rog.
Și mie mi-a părut bine de cunoștință.
- Apa dumenavoastră minerală, domnule. - Mulțumesc.
Milo, am întârziat !
Vin.
Mă-ntreb ce e aici.
E încuiată, ceea ce înseamnă că nu ai voie să intri. Haide.
A spus că pe coridor la stânga.
Stăpâne, vi-l prezent pe domnul Milo,
domnișoara Maddie și mătușa lor, domnișoara Jules Daly.
Bună.
Ești sigur că asta-i familia care trebuie ?
Arată de parcă ar fi pe cale să dea colțul.
Tare mi-ar plăcea să-l lovesc pe Paisley.
Copiii seamănă cu Charles.
Da, stăpâne, și eu am remarcat asta.
Nu stați acolo, veniți și luați loc.
N-am dori să flămânzim, nu-i așa ?
Da ?
Bunicul meu.
- E un scaun imperial. - Da, așa e.
Permiteți-mi, vă rog.
Putem să ne așezăm.
Mulțumesc, Pasley.
- Se pare că Edward s-a recuperat bine. - Da, a vorbit despre asta.
Ca să fiu sincer, mi-a zis să nu spun nimic.
- Deci, copii, acesta-i unchiul vostru, Ashton. - Salutare !
- E și unchiu tău ? - Nu, scumpo. Eu nu sunt înrudită cu ei.
Castlebury e minunat.
Prostii. E un loc rece și deprimant.
Milo, cu ce ești îmbrăcat ?
E un tricou al echipei Swashbucklers.
Ești spadasin ?
- Nu, prostuțule. - E o echipă de hochei.
Detest hocheiul. O adunătură de bătăuși cu dinți lipsă care patinează.
Dar crichetul, ăsta e cu adevărat un sport pentru bărbați. Un sport adevărat !
- Ce ciudat ! - Nu e un ciudat, e doar bătrân !
Deci, cât timp veți rămâne aici ?
De ce ? Vreți să scăpați de noi deja ?
- Glumeam, doar. - Știu.
Ei bine, copii...
Doriți să-l întrebați ceva pe bunicul vostru ?
Da, de ce ne-ai tratat cu spatele în toți anii ăștia ?
- Milo ! - E în regulă.
Adevărul este că... mama voastră nu avea niciun rang.
Lucru care a făcea nepotrivită pentru fiul meu, adică tatăl vostru.
- Însă am realizat că am fost... - Un adevărat măgar ?
Nu e exact cuvântul la care mă gândeam.
Dar acum s-a schimbat la suflet.
Da, în timpul...
În timpul bolii mele recente.
Când erai aproape de moarte.
Ei bine, a fost...
Am suferit pentru un minut.
Dar, iată-mă aici, la fel și voi. Suntem aici împreună.
Până la urmă, suntem o familie.
Ce părere aveți despre asta ?
Ei bine, asta depinde de cum te vei revanșa față de noi, bunicule.
Ce se petrece aici ?
Instalez televizorul pentru stăpânul Milo.
Milo, pot să-ți vorbesc puțin ?
Ai fost pedepsit să nu te uiți la televizor.
Da, dar asta înainte să mă aduci aici și să-mi petrec Crăciunul cu bunicul.
Am reușit ! Funcționează !
Mulțumesc, Floyd.
- Acum poți să-l oprești. - În regulă.
Poftim ?
Nu ai ce să pierzi. Nici măcar HBO nu avem.
M-am săturat să-mi tot spui ce să fac. Nu ești mama mea. Nici pe departe.
Ai dreptate.
Nu sunt.
Dar încerc să fac tot ce-mi stă în puteri.
Și mie-mi lipsește, știi... Amândoi îmi lipsesc.
Situația se va îmbunătăți, Milo. Îți promit.
Sunt obosit. E timpul să dorm.
Da, sigur.
Odihnește-te și ne vedem dimineață.
- Ești gata să dormi, scumpo ? - Da.
- Ți-ai spus rugăciunea ? - Încă nu.
"Domnul să-i binecuvânteze pe mami și tati, și pe Jules și pe Milo."
"Și dacă nu cer prea mult, aș vrea ca bunicul să nu mai fie atât de țâfnos,"
"pentru ca toți să putem avea un Crăciun Fericit. Amin."
Scumpa mea...
Știu că nu e exact bunicul pe care ți l-ai imaginat,
însă e important să nu ne pierdem speranța asupra oamenilor.
Nu s-a purtat frumos cu mami și tati, nu-i așa ?
Nu, nu s-a purtat.
Dar știi ceva ? Ei l-au iubit necondiționat.
Poate că e momentul să ne deschidem sufletul și să-l iertăm și noi.
Deci nu crezi că ei s-ar supăra că am venit aici ?
Nu, scumpo, ar fi bucuroși.
E un pas mare pentru bunicul tău să te invite pe tine și Milo la Castlebury.
- Bine. - Asta-i fetița mea.
Mătușă Jules, crezi că Moș Crăciun ne va găsi aici...
...chiar dacă nu e niciun brad împodobit ?
Nu-ți face griji, Moș Crăciun știe întotdeauna unde sunt copiii cuminți.
Vise plăcute.
- Vrei să organizezi vânătoarea ? - E tradiția noastră, nu-ți amintești ?
- Am crezut că vei fi încântat. - Ei bine, nu mă încântă.
Nu vreau ca o gloată de...
...vânători zgomotoși să se plimbe prin castel.
Tată...
...sunt prietenii mei.
Oricum, e prea târziu ca să anulez totul.
Ce e cu tine ?
Am crezut că-ți dorești un Crăciun Fericit în familie.
M-am răzgândit.
Crăciunul mă face să mă gândesc la Charles.
La fel și copilașii ăia.
Bineînțeles ! La ce te așteptai ?
Nu știu. Poate să mă simt mai bine.
Așa că noul tău e plan este să le strici cheful tuturor.
Nu am niciun plan !
- Da ? - Îmi pare rău să vă întrerup.
Am căutat în toată casa și nu am găsit niciun brad de Crăciun.
Pentru că nu e niciunul.
- De ce nu ? - Nu-mi plac.
Sunt murdari și-mi pătează mahonul.
Tată...
Dar îi face fericiți pe copii !
Nu vreau un brad !
Măcar vrei să-mi spui ce-ți dorești ?
- Nu cred că știe. - Ba da, știu.
Vreau să știu de ce i-am adus pe copii aici dacă nu aveai de gând să le oferi un Crăciun Fericit.
Nu m-am gândit că vor fi niște sărbători petrecute într-un castel înfricoșător...
...unde toată lumea umblă de parcă ar fi toți niște zombi.
Am crezut că va fi un Crăciun vesel...
...cu clopoței, cu un brad de Crăciun imens...
...plin de luminițe, pentru ca tristețea sa nu ne mai cuprindă.
- Copiii au avut un an dificil. - Și noi !
Atunci nu crezi că merităm cu toții un Crăciun Fericit ?
- Ar trebui să te mai gândești la brad. - N-am s-o fac !
Și dacă nu-ți place aici, poți să te întorci la Geneva.
Nici măcar nu înțeleg de ce te-ai întors acasă.
Pentru că... sunt fiul tău.
Poate nu chiar favoritul tău,
dar singurul care mai e în viață.
Domnilor, doamnelor.
- Cine e ? - Jules Daly, din America.
A venit în vizită împreună cu copiii lui Charles.
A venit cu ei până-n Castlebury ?
Oare ce dorește ?
Haideți, voi doi. Să mergem.
Haide.
Bună dimineața !
Bună !
Bună, Paisley.
Ce tavan frumos.
Da, și eu cred asta.
Copiii sunt în mașină și sunt pregătiți pentru drumul în sat.
Poți să duci astea în mașină ? Mulțumesc.
Copii, priviți corul.
Sunt orfani, ca și noi.
Da, dar voi mă aveți pe mine. Amândoi.
- Următoarea oprire, bradul de Crăciun ! - Da !
În regulă. Haide, Milo, să mergem.
- Ce-i asta ? - O cutie muzicală.
Uite câți brazi de Crăciun !
Uite cum facem. Ce-ar fi să te duci și să-l alegi pe cel mai frumos ?
Da ?
Haide, Milo.
Nu merg.
Ajută-mă să aleg unul frumos.
Nu, voi aștepta aici.
Bine.
Haide, mătușă Jules.
Acela.
Am găsit bradul pe care-l doream !
Este...
E superb.
Hei, m-ai lovit !
Ce-ar fi să-l luăm cu noi la castel ?
Hei, cu tine vorbesc !
- Care-i problema ta ? - Cere-ți scuze !
Te prind eu !
- Scuze ! - Milo !
- Am nevoie de gheață. - Domnișoară Daly.
Stai pe scaun !
Ce vânătaie !
S-a bătut.
Milo, nu mai vorbi.
Nu înțeleg de ce te-ai agitat atât.
Te-ai bătut cu un vânzător, ai atacat un orfan
și ai oprit un concert de Crăciun condus de o călugăriță !
Vai de mine !
Îmi pare rău.
Ceva de povestit nepoților, nu ?
De unde l-ai luat, Floyd ?
Domnișoara Daly l-a adus, domnule.
Jules.
- Bună. - Bună.
- Le-a plăcut copiilor în sat ? - Nu mă întreba. Sunt cu Paisley acum.
Bradul tău... a sosit.
Deci, cum a fost la vânătoare ?
De ce o spui în felul ăsta ?
Nu sunt adepta torturării vulpilor nevinovate.
Nici eu.
Cum adică ?
Ei bine, vânatul vulpilor mi se pare ceva crud și barbar.
Dar de aceea am vânat altceva.
- Ce ai vânat ? - Un om.
- Un om ? - Da.
Dar nu i-am dat de urmă.
Îmi pare rău.
Presupun că știrea asta nu apare în paginile de sport ale ziarului din Buffalo.
Ashton și cu mine nu suntem logodiți oficial,
însă vom fi în curând.
Salutare !
- Cine ești ? - Jules, el e amicul meu, Thomas.
Bună.
- Ashton s-a comportat frumos cu tine ? - Precum un prinț.
Până la urmă, chiar e unul.
Doar nu ești un prinț adevărat, nu-i așa ?
- Ba da. - Nu...
Dar...
Rangul provine din partea mamei mele.
- Servești un ceai cu noi ? - Bineînțeles că va rămâne.
Priviți ce-am găsit, o americancă.
Bună.
Bună, dragă.
Jules, aceasta-i Arabella Marchand du Belmont.
- Ce nume minunat. - Poate te referi la rang.
Este sora mea, dar nu-i place s-o recunoască.
Sandvișuri.
Par delicioase.
- Ce sunt de fapt ? - Hreniță și castravete.
- Nu se găsesc și acolo de unde vii ? - Noi mâncăm pui și bem bere.
Și cu siguranță nu avem astfel de farfurii.
De fapt este un platou pictat manual de către Louis Buiton.
- Poate vrei să zici Christopher Landry ? - Nu, Louis Buiton.
Greșeala mea.
Domnișoară Daly, am găsit cutiile.
Minunat, au găsit cutiile.
Îmi pare sincer rău, dar trebuie să plec.
Mi-a făcut mare plăcere să vă cunosc...
Mulțumesc pentru sandvișuri.
Louis Buiton, ai zis. Ia să vedem.
Ei bine, surioară, mă tem că e unu la zero pentru americani.
Iubitule !
Ia privește !
Sunt minunate, Floyd. Mulțumesc !
Acele decorațiuni nu sunt permise.
De ce ?
Stăpânul nu e de acord cu ele.
Și duceți înapoi acest pom oribil !
Glumești, nu ? E Crăciunul.
Nu glumești.
Nu poți să lași de la tine măcar de data asta ?
Aici la Conacul din Castlebury nu facem așa ceva !
Cucoană Birch, aveți copii ?
Nu.
- Dar nepoți ? - Nu.
Dar ai fost copil cândva, nu ?
Cum poți să le refuzi copiilor un brad de Crăciun ?
Nu-ți amintești cum era ?
A fost o copilărie nefericită.
N-am avut niciodată un Crăciun Fericit.
Într-un an...
...am găsit un cărbune în șosetuțe.
- Îngrozitor ! - Nicio fetiță nu merită așa ceva !
Ei bine, poate că am meritat. Totuși...
În regulă.
- Sunt pregătită ! - Ăsta-i spiritul, cucoană Birch !
Primul globuleț... Gata.
Acum cel de-al doilea.
Vino aici !
Nu înțeleg de ce trebuie să ieșim pe ușa din spate de câte ori mergem la vânătoare.
Știi ce părere are tata despre noroiul de pe cizme.
Eu cred că e o prostie.
Iubitule, nu uita că vom cina
în acest weekend cu părinții mei la club.
Nu voi lipsi.
Milo, întoarce-te !
Ai grijă !
- Îmi pare extrem de rău, dle. E numai vina mea. - Ești bine ?
E în regulă, Paisley. Totul e în regulă.
Da, dar nu și pentru noua mea geantă de mână.
Știi ceva, Ashton ? Eu aș sta cu ochii pe băiatul ăsta.
Se pare că a scăpat de sub control.
Haide, Thomas.
La revedere, Thomas.
- Vreți să-mi spuneți cine a început ? - El !
Cred că eu. Îmi pare rău, Maddie.
E în regulă.
Dacă tot ne-am liniștit, ce-ar fi să-l ajutați pe Paisley la treburile menajere ?
- Treaburile menajere ?! - Da.
- Hrănitul și adăpatul poneilor. - Ponei ?
E o idee minunată. Haideți, copii, să vedem dacă găsim niște morcovi.
Iubesc poneii.
- Mulțumesc. - Cu plăcere. După tine.
Un adevărat brad de Crăciun.
Nu-i așa că-i drăguț ?
Foarte drăguț.
Vrei să mă ajuți ?
Ei bine... mi-ar plăcea.
Dar te previn că nu mă pricep deloc la asta.
Nu-i problemă. Nu există vreo metodă greșită pentru a împodobi bradul de Crăciun.
- Mai sus. - Mai sus ?
Ești înalt, ar trebui să te folosești de asta.
Bine.
- Nu e bine ? Mai sus ? - Da, da.
Acum e bine. Mulțumesc.
- Minunat. - Perfect.
Hei, cum a fost la ponei ?
- Ei bine, ce schimbare. - Una fericită.
E cel mai mare brad pe care l-am avut vreodată.
Știu, iar Jules și-a folosit cardul de credit de urgență ca să-l cumpere.
Nu știam că-l mai poate folosi.
Ia privește.
Ornamentul preferat al tatălui meu.
Ce drăguț e !
Ce e asta ?
Este... un brad de Crăciun, tată.
Văd asta, nu sunt idiot.
- De unde a apărut ? - Eu l-am cumpărat.
Ți-am explicat clar că nu-mi doresc unul !
Poftim, bunicule, l-am păstrat pe cel mai frumos pentru tine.
Ashton a zis că e preferatul tău.
Așa a zis ?
Ți-l amintești ?
Da, mi-l amintesc.
Fratele meu mai mare și cu mine...
Am primit fiecare câte unul de Crăciun.
Pe al meu l-am spart.
Cât de mult am plâns...
Iar el mi l-a dat pe acesta.
Am crezut că l-am pierdut pentru totdeauna.
Ei bine, e un loc special pentru el chiar aici.
Mulțumesc, Jules.
E un... brad minunat.
Cu plăcere. Însă am lucrat în echipă.
Haide, Edward. Mai avem multe decorațiuni de pus în brad.
- Servitorii vor avea grijă de asta. - Nu...
Asta-i cea mai frumoasă parte a Crăciunului.
Întreaga familie împodobind bradul împreună.
Alătură-ni-te, tată.
Ai dreptate, draga mea.
S-a blocat.
E vreo problemă, scumpa mea ?
Uite unul frumos.
Mulțumesc.
- Se simte bine. - Știu. E minunat.
- Încă îi este greu, nu ? - Da.
Mi-aș dori să pot face ceva.
Lasă-mă pe mine.
Hai să-l punem aici pe acesta...
Dorm !
Bună dimineața. Ne întâlnim în curte peste 15 minute.
E un ordin ?
E o rugăminte.
- Super. - E rândul tău.
Doamne !
- Care-i ochiul tău dominant ? - Nu știu și nu-mi pasă.
E o tâmpenie ! Mă duc înapoi la somn.
Milo. Milo !
Te pot ajuta. Te rog.
Ia arcul.
Foarte bine, acum... ține săgeata așa.
Ține-o bine cu degetele. Trage aer în piept.
Ia ținta în vizor. Cu care ochi vezi mai bine ?
Cu cel drept.
Atunci ești la fel ca mine.
Și eu am avut ochiul vânăt când eram de vârsta ta.
Da ?
Am avut probleme. Dar am renunțat.
De ce ? Nu puteai să lovești cu pumnul ?
Dimpotrivă.
Indiferent câte lupte câștigăm,
mă simțeam ca un pierzător.
Acum, trage de săgeată. Stai drept.
Odată cu săgeata dă-i drumul și la furie.
- Mișto. - Încă o dată ?
- Bună dimineața, stăpâne. - Bună dimineața, Paisley.
Ceva cum ar fi...
...decoratul unui brad de Crăciun, te face să intri în atmosfera sărbătorilor, nu ?
Paisley, câte zile mai sunt până la Crăciun ?
Cinci, domnule.
Cinci ?! Va fi dificil, dar vom reuși.
Trebuie să trimitem invitațiile de îndată.
- Invitațiile, domnule ? - Da, pentrul bal.
Vom organiza un bal ?
Da, balul din Ajunul Crăciunului. Tocmai m-am răzgândit.
Trebuie să închiriem o orchestră.
Și trebuie să-i spui lui Ashton să-și invite toți prietenii.
Vă simțiți bine, domnule ?
Mai bine ca niciodată.
Ce fac copiii ?
Minunat, domnule, Ashton îl învață pe Milo să tragă cu arcul,
iar domnișoarele Maddie și Jules se plimbă prin castel...
...în căutarea... capului păpușii.
Îmi pare atât de rău, trebuia să prind capul păpușii mult mai bine.
Bună dimineața.
Nu !
Jules ?
Mersi.
Ia uite !
Ce tragedie !
- Nu vrei una nouă ? - Nu.
Voi pune cei mai buni oameni ai mei la treabă
și nu ne vom opri până ce nu vom găsi acest cap.
Mulțumesc.
Haide, Maddie, să mergem la o petrecere cu ceai.
Da !
Te-am văzut în curte cu Milo.
Drăguț din partea ta că-ți petreci timpul cu el.
Sper că nu ți-a făcut prea multe probleme.
De fapt, lecția a decurs chiar bine.
Iar acum tu urmezi.
Nu prea mă pricep la arme.
Ce spui de un vals ?
Tatăl meu va organiza un bal în Ajunul Crăciunului.
- Chiar așa ? - Da.
Se pare că cineva l-a făcut să se schimbe.
Dansăm ?
Ești prea încordată.
Pot spune același lucru despre tine.
Mă refeream la mâna ta.
- Și cum ar trebui să fie ? - Relaxată.
E mult mai bine. Acum, trebuie să numeri.
Unu, doi, trei. Unu, doi, trei.
Îmi pare rău, nu prea am ureche muzicală.
Nicio problemă. Am luat lecții de vioară încă de la vârsta de cinci ani.
- Cânți la vioară ? - Da.
Te rog, încearcă să te concentrezi.
Mi se pare interesant, atâta tot.
Mie mi s-ar părea mai interesant să cunosc...
...lucrările lui Christopher Landry.
Copii, m-am gândit la ceva.
Conform tradiției familiei mele, este de datoria mea...
...să vă extind educația culturală.
Nu poți lăsa obligațiile la o parte pe perioada sărbătorilor ?
Nu. Trebuie să alegeți între vorbire, literatură,
muzică, dans sau artă.
Eu aleg baletul.
- Tu ce-ai ales ? - Chitara electrică.
- E imposibil. - Haide, relaxează-te.
Nu prea am chef de dans modern.
Nu-ți face griji, pentru că eu am.
Lecții de gimnastică pe muzica YMCA.
Haide, știu că ești un prinț,
dar trebuie să ai puțin spirit libertin în tine.
Da ?!
Da !
Îmi pare nespus de rău să vă întrerup...
...micul vostru dans de stradă, dar trebuie să...
Luăm cina... cu părinții tăi.
Da.
Scuză-ne.
Îmi pare foarte rău.
E în regulă. Te iert. Doar de data asta.
Ai avut parte de o... distragere a atenției.
Știi ceva, Ashton ? Consider că e minunat...
...ce încerci să faci pentru acei copii. Chiar asta cred.
- Se pare că le place aici. - Da.
Dar casa lor e în Buffalo
și vor pleca în curând.
Desigur că-i poți vedea cu ocazia...
...vacanțelor și absolvirea școlii.
Însă...
...trebuie să fim realiști.
Ei nu sunt ca noi.
Nu e corect să încerci să-i schimbi.
Să-i schimb ?
Scuzați-mă că vă întrerup, domnule,
însă se pare că avem unele probleme cu culorile la canapele pentru bal.
- Ce s-a întâmplat ? - Nu știm ce să alegem între crevete și somon roz.
Eu prefer somonul, însă caviarul ar fi mult mai potrivit.
Deci, rămâne somonul ?
Sau niciuna ?
- Ei bine... - Poate că ar trebui să revin mai târziu.
Apropo de mâine seară. Am cumpărat o rochie superbă pentru ocazie.
Haide, condu-mă la mașină.
Domnișoara Jules a spus că este bej.
Asta ar trebui să fie.
Nu e prea potrivită pentru un bal.
Poate ar ajuta-o un sfat.
Cum e cu lista invitaților ?
Până acum, totul e în regulă.
Bine.
Lordul și doamna Cornwall.
Nu dau de ei în niciun chip.
Poate nu sunt în oraș. De obicei călătoresc de Crăciun.
Da, e posibil.
Nu trebuia să iei cina cu Arabella și părinții ei ?
Am pierdut noțiunea timpului.
Dai dovadă de lipsă de răspundere.
Sunt de familie bună. Doar nu vrei să-i ofensezi, nu ?
Ar fi o greșeală.
Nu, tată. Te asigur că n-a fost ceva intenționat.
Bine. Înseamnă că totul e în regulă, nu-i așa ?
Am auzit că ai...
...petrecut ceva timp cu Jules.
Da.
Am învățat-o să danseze vals pentru bal.
Trebuie s-o invităm și pe ea ?
Lasă-mă să ghicesc, nu vrei să participe, pentru că nu are niciun rang.
Din păcate, e adevărat,
dar e și lipsită de bune maniere.
- Doar nu te gândești să nu o inviți ? - Nu.
Dar să sperăm că nu ne va face de râs.
Bună.
Ceasul ăla nu mai mergea de ani de zile.
A trebuit puțin pus la punct și apoi a-nceput să meargă.
Acum e în regulă.
Ești uimitoare !
Trebuie să mă duc să coc niște prăjiturele de Crăciun. Le-am promis copiilor.
Sunt chiar gustoase.
Domnișoara Jules le-a copt.
Ce fată minunată.
Mă întreb, ce l-a făcut să fie din nou așa plin de viață ?
Poate vrei să spui "cine".
- Ce e, Floyd ? - Mă iertați că am dat buzna așa, domnule.
Dar l-am găsit.
Cred că asta căutai.
Mersi, Maddie va fi încântată.
Te simți bine ?
Da, doar mi-a intrat ceva în ochi.
Sunt în regulă.
Desigur.
Ei bine...
Mai aveai ceva să-mi spui ?
Da.
Doream să te rog ceva.
Se pare că e o problemă cu canapelele.
- Ce s-a întâmplat ? - Crevete sau somon roz...
Ție care-ți place ?
Crevete.
Iată răspunsul.
Și ție îți place ?
Da. Foarte mult.
Înseamnă că m-am decis.
Noapte bună.
CHARLES HUNTINGTON CAMPION LA TRAS CU ARCUL
Charles era cel mai bun, știai ? Tatăl tău.
Mult mai bun decât mi-aș fi dorit eu vreodată să fiu.
De ce îi ții camera încuiată ?
Pentru că...
...îmi amintește de prea multe lucruri.
Da, dar astea sunt toate lucrurile tatălui meu.
Lucrurile astea îi țin memoria vie. De ce nu vrei să-ți amintești ?
În fiecare zi mă trezesc și încerc să nu uit.
Înfățișarea lui se stinge încetul cu încetul.
Și cred că în curând dacă nu mă voi mai gândi la el, nu voi mai avea ce să-mi amintesc.
Nu-i adevărat.
Dragostea lui față de tine va fi mereu în sufletul tău.
Știi ceva ? Ești la fel ca el.
- Chiar așa ? - Minunat cu adevărat.
Milo, sunt atât de fericit că tu,
Maddie și Jules ați venit aici de Crăciun.
I-ați fericit pe toți. Sper că realizezi asta.
Ce-ar fi ca începând de acum să lăsăm ușa asta deschisă ?
De acord.
Haide, s-a făcut târziu. Mâine e o zi lungă.
Vin, vin...
- Îmi pare rău, v-am trezit ? - S-a întâmplat ceva ?
Da, a avut loc un mic incident.
- Incident ? - Da.
Îmi pare atât de rău, domnișoară, n-am realizat că fierul de călcat e atât de încins.
- E în regulă, Abigail. - Uite ce-ai făcut.
Domnișoara Daly nu mai are ce să poarte la balul de diseară.
Ce miroase așa a ars ?
Ce gaură mare.
Îți mulțumim pentru spiritul tău de observație, Paisley.
Ce ne facem ? Toate magazinele sunt închise de Crăciun.
Trebuie s-o reparăm, e tot ce putem să facem.
- Poate că ăsta-i un semn. - Ce vrei să spui ?
- Că nu ar trebui să merg la bal ? - Doar nu vorbești serios.
Ar fi o greșeală. Dacă nu erai tu, n-ar fi avut loc niciun bal.
E drăguț din partea ta că spui asta, dar...
Mai bine mă întorc acasă.
Fir-ar să fie !
Ei bine, trebuie să facem ceva.
Uitați la ce m-am gândit.
Pot să spun că acest croitor a făcut o treabă excelentă, domnule.
Mulțumesc, Paisley. Va fi o seară minunată.
Paharele de cristal trebuie să fie la bar.
- Patricia, le-ai găsit. Du-le în bucătărie. - Da, domnule.
Paharele pentru coniac trebuie duse în sala de mese.
- Totul decurge conform planului ? - Da, domnule.
Splendid, splendid.
Au sosit muzicanții.
Pe aici, domnilor.
- Bine ați venit. - Pe aici, domnilor.
- Întoarce-te la muncă. - Desigur.
Nu înțeleg de ce trebuie să pleci acasă.
Trebuie să mă întorc să-mi găsesc o slujbă nouă.
Vreau ca tu și Maddie să vă simțiți bine.
Ne vedem când vă întoarceți acasă.
Agentul 007 ar fi invidios pe tine. Ești de treabă.
- Mătușă Jules ? - Da ?
Și tu ești de treabă.
Mersi, Milo.
Iat-o pe prințesa mea.
Maddie, ce-ar fi să nu mai mănânci atâtea dulciuri ?
De ce nu vii cu noi la bal ?
Data viitoare, scumpa mea, da ?
Dar vei pierde Crăciunul.
Fii atentă.
Îl vom sărbători împreună când vă veți întoarce, astfel că vei avea parte de două Crăciunuri.
Bine.
Vreau să-mi faci o favoare.
Îți iei tu la revedere în locul meu de la bunicul și de la unchiul Ashton ?
- Dar așteaptă până voi fi plecată. - Ești sigură ?
Da, e mai bine așa.
Sunt atât de multe lucruri de făcut diseară.
Cum ar fi prezentarea voastră locuitorilor din Castlebury.
Stați drepți, vreau să vă văd.
Arătați spectaculos. Vă iubesc pe amândoi.
Și știu că părinții voștri ar fi foarte mândri de voi.
La fel cum sunt eu !
E timpul să plecați.
Duceți-vă !
- Mulțumesc ! - O seară minunată !
Vă mulțumesc, domnule !
Asta-i alegerea corectă.
La gara din Castlebury, vă rog.
Domnișoară Daly ?
Jules !
Lordul și doamna Mamfor din Düsseldorf !
Sir Christopher și doamna McGill !
Excelența sa, doamna Barbara Ladlou !
Unde-i mătușa voastră Jules ?
- N-ar trebui să-ți spunem că... - Nu încă.
Ce să-mi spuneți ?
- Edward. - Doamna Mumford.
Exact la timp.
- Așteptați ! - Urcați ! Urcați !
- Unde mergem ? - La gară. Jules a plecat. Haideți !
Calc-o, Gibson !
Ducele și ducesa de Belmont...
...onorabila marchiză de Belmont,
și doamna Arabella !
Arabella, dragă, arăți minunat.
Sir Edward, sunteți mult prea amabil.
- Thomas. - Domnule.
- Bună, dragul meu. - Prunela.
Edward, sunt încântat să te revăd.
Am încercat să te contactez. De ce nu mi-ai răspuns la telefon ?
Îmi pare rău, dar am fost numai cu gândul să mă pregătesc pentru bal.
- Dar era ceva urgent ! - Nu mai fi atât de dramatic !
Trebuie să vorbim. Nu mai poate fi amânat.
Bine.
Jules, unde te duci ?
Cucoană Birch, plec cu trenul spre aeroport.
Ai uitat ceva.
Da ?
- Da, e în mașină. Vino. - Bine...
Sunteți cu toții aici !
- Ce-i asta ? - Rochia ta pentru bal.
Ați reușit s-o reparați ?
Nu chiar.
Sunt sigură că a ieșit bine. Vă mulțumesc că ați făcut asta !
Nu vrei să te uiți puțin la ea ?
Bineînțeles.
Asta nu-i rochia mea.
Ba da, domnișoară, Paisley a adus-o de la Viena !
Dar...
Cine a plătit pentru ea ?
Cu toții am contribuit.
E mult prea mult.
Haide. Să ne întoarcem la castel.
Floyd, treci pe scaunul din față. Gibson, du-ne înapoi la conac.
Jules trebuie să ajungă la bal.
Dumnezeule !
Editorul de la revista franceză "Vogue"
a vorbit despre contesa Lilihuuk ?
Nu sunt sigur.
Arabella, crezi că ne potrivim ?
Ce întrebare prostească. Suntem făcuți unul pentru altul.
Toată lumea spune asta, chiar și părinții noștri.
Dacă eu n-aș fi avut niciun rang ?
Nu fi ridicol, dragul meu !
- Nu mi-ai răspuns la întrebare. - Păi, e o întrebare stupidă.
În regulă. Dacă ai fi fost un grădinar...
...nu mi-ai fi atras atenția.
Asta ai vrut să auzi ?
Da.
De ce ?
Pentru că e adevărat.
Nu ne dorim același lucru.
Stilul meu de viață nu e compatibil cu al tău.
Vrei să te desparți de mine ?
Bineînțeles că nu vrei. Toți știu că suntem logodiți.
Problema e că...
Nu sunt sigur că te-aș putea face fericită.
Nu mă interesează să mă faci fericită. Vreau doar să fiu o prințesă !
S-a terminat, Arabella.
Aici erau porumbeii îndrăgostiți.
Mamă.
- Unde-i mătușa voastră Jules ? - Nu putem să-ți spunem.
Jules e aici. Am adus-o înapoi. Vine.
Doamnelor și domnilor, domnișoara Jules Daly din Buffalo !
Buffalo ? Pe cuvântul meu
dacă nu li se permite oricui să vină la bal în zilele astea.
- Mătușă Jules, ești aici ! - Ce rochie frumoasă !
Mersi.
Ne bucurăm că te-ai întors.
Și eu.
Jules, apariția ta îți tăie răsuflarea.
- Vă mulțumesc, domnule. - Cred că ar trebui să începem balul.
- Doamnă Cristina. - Bună, Edward.
Ei bine, copii, ce spuneți de un dans ?
Da !
Bine.
Jules ?
Nu, stau aici. Mulțumesc.
Henry Dassault.
Da !
Te simți bine ?
- Doar admiram vaza. - Înțeleg.
Îmi plac obiectele de artă antice.
Nu pot să mă abțin.
Dar pe asta n-am spart-o.
Încerc să nu mă fac de râs.
- Ce vrei să spui ? - Am auzit discuția ta cu Edward.
Știu că nu ați vrut să mă invitați.
Pentru că nu am niciun rang sau avere.
Nu, ai înțeles greșit.
Tata vorbea de Bunny McCracken.
- De cine ? - Ea e...
...o persoană insuportabilă.
Nici copiii ei n-o îndrăgesc.
Este... cea de acolo.
Aceea ?
Doar că...
Jules,
trebuie să știi că...
Poate că...
Adevărul e că îmi place de tine.
Nu mă interesează niciun rang.
Ești amuzantă, isteață...
Și extrem de demodată, ceea ce-i o combinație cam rară.
Cred că acesta-i cântecul nostru.
- Avem un cântec al nostru ? - Acum avem.
Ce ?
- Fă ceva. - Unde-i Edward ?
La ce vă holbați toți ?
Vă sugerez să vă controlați fiul.
Nu înțeleg despre ce vorbiți.
Despre aia.
Te simți bine ?
Da, vreau doar să iau o gură de aer.
Desigur.
Jules !
Jules, așteaptă !
Du-te înapoi. Sunt sigură că întreabă toți de tine.
Ei voi fi prin apropiere.
Atunci voi rămâne cu tine.
E în regulă ?
Bine.
Dar cum rămâne cu Arabella ?
Am terminat-o.
Ce s-a întâmplat ?
Tu mi-ai furat inima.
Cum am făcut asta ?
Tu ești prințul din Castlebury, iar eu sunt o simplă fată din Buffalo.
Exact.
Asta-i o jignire !
Prințul Ashton o sărută pe acea... femeie simplă !
Eu mă așteptam să se însoare cu fiica noastră.
Fiul meu... își ia singur deciziile.
Da, știm totul despre fiii tăi...
Și de fascinația lor pentru aceste femei.
Tacă-ți gura, femeie !
Eu sunt onorabila ducesă de Belmont...
Și ar trebui să mi vă adresați mai respectuos !
Poate că sunteți o ducesă...
Însă Jules Daly...
...este mai doamnă decât poți fi tu vreodată.
Cu siguranță că n-o cunoști pe adevărata Jules Daly.
E clar că a venit pentru banii tăi. Pentru ce altceva să fi venit aici ?
Se vede clar că nu poate să-i țină în frâu pe acei copii de una singură.
Domnule, am făcut o investigație proprie.
Știați că domnișoara Jules Daly a fost dată afară de unde lucra ?
Și că domnul Milo este de fapt un cleptoman ?
Și că micuța Maddie este nebună după mâncarea nesănătoasă ?
- Astea-s minciuni ! - Nu, Arabella are dreptate.
Vedeți ? V-am zis eu.
Milo a furat acel joc video. Dar l-a dus înapoi.
Lui Maddie îi plac snacksurile, însă lucrăm la asta.
În acest moment nu am o slujbă, însă sper că nu pentru mult timp...
Pentru că îmi place să muncesc.
Poate că nu știu să mă îngrijesc foarte bine de copii...
Dar știu că n-avem nevoie de bani ca să fim fericiți.
Nu avem nevoie decât să fim împreună.
Sunt niște copii isteți. Și merită să aibă o familie.
Și indiferent cât de ciudat ți s-ar părea, Arabella, acesta-i singurul motiv pentru care suntem aici.
Ashton, doar n-o crezi ?
Ba da, o cred.
- Edward, sunt sigură că-ți dai seama că e... - Și cui îi pasă ?
Ai spus că Jules nu-i o mamă bună.
Ei bine, eu am fost un tată groaznic.
Unul dintre cei mai răi tați in lume.
Jules și-a pierdut slujba,
însă tu n-ai lucrat nici măcar o zi în viața ta.
Dac-ar fi să mă întrebi pe mine, domnișoară Arabella Marchand du Belmont,
tu ești cea care e falsă și bună de nimic.
Poftim ?
Ajunge, plecăm !
Haide, Thomas !
Mulțumesc, tată !
Nu, eu îți mulțumesc că m-ai luminat.
Acum, pot să-ți dau un sfat părintesc ?
Să n-o lași pe fata aceea să-ți scape.
Pot să vorbesc puțin cu mătușa voastră ?
Da. Sigur.
Jules...
Știu că n-avem echipă de hochei în Castlebury,
însă avem echipă de crichet.
Ar fi posibil...
...ca tu, Milo și cu Maddie să vă gândiți să mai rămâneți...
...aici, la Conacul din Castlebury ?
Ce rochie frumoasă poartă Jules.
- Da, domnule. - Adorabilă.
- Ce gusturi bune are ! - Mă întreb de unde o fi cumpărat-o.
Dacă dorești o compensare pentru chetuieli...
...ar trebui să-mi arăți o chitanță mâine de dimineață.
Haideți, înapoi la treabă.
Vă mulțumesc, domnule.
Ești un om bun, Paisley.
Cred că a sosit timpul !
Copii !
Moșule !
Vezi, Maddie ? M-am înșelat.
Moș Crăciun există.
Haideți, copii, veniți !
Bună, Moșule !
Câte cadouri !
De unde sunt toate acele cadouri ?
- Edward, ești minunat ! - Nu, draga mea, tu ești cea minunată !
Ce este, tată ?
Mi-aș fi dorit ca Charles să fi fost aici.
Dar este. Nu-l vezi în sclipirea de bucurie din ochii lui Milo ?
Și în zâmbetul lui Maddie ?
Charles este aici.
La fel și sora mea.
Ai mare dreptate, draga mea.
Ashton, aceasta-i o fată tare înțeleaptă.
Trebuie să ne bucurăm de ce am fi putut pierde.
Și să sărbătorim ce am găsit.
Crăciun Fericit !
Crăciun Fericit, tată.
Artificii !
Veniți să le vedeți.
Crăciun Fericit !
- Ce frumoasă e ! - Jules, Ashton, felicitări !
Bună, prințul meu !
Bună, prințesa mea !
Parcă am fi moștenitorii tronului.
De fapt... chiar suntem.
Nu !
Pe bune ?
Pornește !
Este adevărat că nu toate poveștile au un final fericit,
însă pentru Jules Daly, visătoarea din Buffalo,
povestea abia a început.
Traducerea și adaptarea: Wise Guy Subtitrări-Noi Team [S.N.T.]
Vizitați www.Subtitrări-Noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro